Az első idézet Az elsodort faluból való: Farkas Miklós fordul így barátjához, az első világháború frontján sérülést szenvedett Böjthe Jánoshoz annak betegágyánál. A szimbólumok használata tulajdonképp egyidős az emberiséggel: a tapasztalt világ jeleken keresztüli felidézését, értelmezését szolgálják.
Az én anyám Pinkula Teréz Hőgyészen született. Nagyapám, Pinkula János az ottani Apponyinak1 volt a kertésze, nem is nagyon tudott magyarul. Alig értettük meg egymást. Azt nem tudom, honnan és mikor kerültek őseim Hőgyészre,2 de azt tudom, hogyan kerültek onnan Pálfára...
Hazám, hazám
Hiába őriztük
Hol voltam
Lekopott név
A verkli módon
évszázadok óta
újrakezdett-folytatott
kifordulós körjáték olyan...
Az értünk küldött lovaskocsi a keszthelyi állomás előtt várt ránk 1944. december 19-én. Miért Keszthelyen? Miért nem Nagykanizsán?...
– Petőfi – mutatott az arany betűkre a cilinder belső peremén, amit az előszobában az ámuló nőcseléd kezébe nyomott.
– És Sándor – nyújtotta mellé az ezüst kosfejben végződő sétapálcát.
– Petőfi Sándor? – olvasta a felküldött névkártyán vendéglátóm....
Az irodalmi műalkotások képződmény jellegű létmódjának része...
Videókat nézek diákjaidról,
egy közülük nem lehettem...
Depresszió. Dobai szinte szó szerint megírta a depressziós versemet (A macska) a Holmiban...
Borcsa Imola Kézdivásárhelyen született 1990-ben, ahol máig dolgozik gyógyszerészként, ha helyesek az ismereteim. Debütáló kötete 2019-ben jelent meg a Napkút Kiadó gondozásában, a következő években folyóiratokban publikált, és jelenleg is egy regényen dolgozik a háttérben.
Szabálytalan recenzió Pelle János Vérvád, hisztéria, népítélet. „Zsidókérdés” Magyarországon 1945-ben és 1946-ban* című könyvéről